ITALIEN, AUGUSTI 1943
Medan de allierade samlade sig för anfall, tog tyskarna makten över Italien.
Ett krigstrött Italien fortsatte kampen, som fånge i den tyska armén.
Var är flygaren? Flygaren... piloten!
Död“.bona.
Avdelning, inåt... vänd!
Avdelning... fana!
Gud har kallat vår broder till sig från detta livet
och vi överlämnar nu hans kropp till gravens vila,
därmed återlämnar vi vår broder till hans Skapare.
Avdelning, utåt... vänd!
Avdelning... framåt marsch!
Major Fincham, var nu vänlig och skingra era mannar.
- Var är er befälhavare? - Som sagt, major Battaglia är opasslig.
Hans order är skingring omedelbart efter begravningen.
- Major Fincham, snälla. - Ta hit den där fascist-skiten!
Kapten, den amerikanska piloten vars flygplan störtade.
- Vänligen följ mig, översten. - Tack, polarn.
Vad firar de där ute?
Major, fångarna bad vördnadsfullt att få träffa er.
Vördnadsfullt! Er order var att skingra dem!
Ryan, Joseph L. Amerikanska arméns flygvapen. 0718359.
Gör man inte honnör till en högre officer i er armé, major?
Översten störtade sitt plan...
- Är ni den officiella tolken? - Ja, sir.
- Tolka då exakt. Uppfattat? - Ja, sir.
Och lägg till: Inte konstigt att Italien förlorar kriget med befäl som han.
Ja?
Battaglia! Battaglia!
I dag begravde vi vår bataljonschef,
Överste Brian David Lockart.
Syftet med den här uppställningen är att vittna om hans död
och anklaga den skyldige.
Major Battaglia!
Nionde fysiljärerna anklagar er härmed formellt för mordet på överste Lockart.
Träd fram och möt era anklagare.
Anklagar de mig? De är galna! Få dem att lämna uppställningsplatsen.
Följ mig-
Major Fincham, skingrar ni inte era män nu, kan jag inte svara för följderna.
- Det svinet vågar inte. - Ni gav honom inget val.
Ni sköt en av mina mannar.
Han svimmade, sir. Det är Ransom. Han kommer från sjukhuset.
Höger och vänster om marsch.
Uppställning... höger och vänster om marsch!
Kapten Stein! Ett ögonblick.
Det här är överste Ryan. Han behöver också er vård.
- Amerikan. - Arméns flygvapen.
Ursäkta mig, sir. Slår vi dem fortfarande på Sicilien?
Vi tog Messina för tre dagar sedan.
- Inställer ni er för Sjukanmälan, sergeant? - Nej, sir.
Jag vill bara ha det mina grabbar behövt hela tiden.
Tyvärr har jag samma svar: det finns inga.
Försiktigt, grabbar.
Här borta, överste.
Slå er ner på pallen.
- Ni ser ut att ha fullt här. - Tyvärr fylls det på.
- Vad är det med de här karlarna? - Malaria, skörbjugg.
Förvärrat av undernäring.
- Jag har bara alkohol som desinfektion. - Sätt igång, doktorn.
Kan ni inte tygla malarian med medicin?
Spaggarna tillverkar inte mepacrine.
Spaggarna odlar mat. Skaffa extra ransoner åt de sjuka.
Och städa upp den här svinstian.
Och skaffa fram rena uniformer.
Vår mat och smuts är Battaglias straff för flyktförsök.
Han har tagit våra tvålar och rakknivar, stängt av duscharna,
slutat tilldela oss uniformer och Röda korspaket, satt oss på halva ransoner.
Men han kan inte knäcka oss eller hindra oss från att försöka rymma.
Även med tanke på hur kriget går för oss nu?
Föreslår ni att vi ska böja oss?
Om det är vad som krävs, ja. Befrielsen kommer om några veckor.
Hörde ni överstens förslag, grabbar?
Vad tycker ni?
Jag vill inte vara ohövlig men översten kan dra dit pepparn växer, sir.
Ni förstår kanske inte men de här karlarna tillhör de nionde fysiljärerna.
Regementet stred med Marlborough 1704,
med Wellington mot Napoleon, och stred i Krimkriget.
De här männen är frivilliga, yrkesmän, och de är här för att slåss i ett krig.
Kanske en nyhet för er, men det är därför vi alla är här.
Ja, men var på sitt eget sätt. Ni borde veta det. Ni är ju utbildad.
Negativt. Jag är en 90-dagars sensation.
- Jag är pilot. Mitt jobb är att flyga. - Vi är soldater.
Anta att ni lyckas fixa en flykt. Hur många män tror ni kommer undan?
Överste Ryan, om en lyckas är det en seger.
Visst.
Kan nån visa mig var jag ska sova?
Fanjunkare.
Visa överste Ryan till hans förläggning.
Vi äter klockan sex, sir.
- Major. - Den här vägen, översten.
Sergeant Bostick, sir. 113:e pansardivisionen.
Det här är furir Giannini och menig Arnes.
Vi sa inget i sjukan, för vi ville tala med er i enrum.
De är allihopa på mässen.
- Fryser ni? - Det är den jävla malarian.
Racka inte ner på det. Har ni haft det? Febern får en att drömma.
Och jösses vilka drömmar. Vet ni vad jag menar, sir?
- Nej. Vad? - Tja, de...
Han är ganska skärpt.
Ni är välkommen hit, sir. Vi behöver verkligen en amerikansk officer.
- Hur många är vi? - Åtta. Vi har förlorat två.
Får vi inte bra käk och mediciner
kommer det att både dubblas och tredubblas.
Det blir svårt. Alla verkar sitta i samma båt.
Klart, eftersom killarna som styr är galna.
De heltokiga brittiska officerarna försöker utkämpa kriget härifrån.
De har grävt så många tunnlar, att man trillar ner i dem.
- Vill ni att jag stoppar grävandet? - Ni har rang för det, sir.
Missförstå oss inte. Battaglia är en mini-Mussolini.
Men ger de med sig, gör han det också.
Med Sicilien borta, tar våra grabbar lätt Italien.
Allt vi behöver göra är att bli friska, ligga lågt och vänta.
De har varit här i två år. Jag kom precis. Jag behöver tid för att kolla upp det.
Inte för länge är ni snäll. Tre av mina grabbar har inte långt kvar.
Överste Ryan, det här är kapten Costanzo, vår regementskaplan.
Löjtnant Orde.
- Trevligt att träffas. - Sitt ner. Ursäkta att jag dröjde.
Överste Lockart satt alltid där.
Jag sätter mig här. Tack.
Major, om det går bra att tala om det, vad hände med er överste?
Han slog Battaglia med sin käpp.
Ser ni burken där borta?
Överste Lockart dog i den igår natt.
Vilket innebär att ni är den högste officeren på lägret.
Mitt regemente inväntar era order.
Det är fortfarande ert regemente.
Tack, sir.
Den är gjord på pumpa-
Smakar väl lite annorlunda?
Vi såg var ni satte er, översten.
Att skapa officerare som dem tog 200 år. Tog mig 90 dagar.
- De är galna, sir. - De styr här.
- Vi är uteslutna. - Vi klarade oss bra med en sergeant.
Nu fick vi en kyckling till överste.
En kycklingöverste har högre rang än en hönshjärna. Uppfattat?
- Ville ni nåt mer, Sergeant? - Nej, sir.
Kycklingen har rätt. Fegis.
Okej. Vi får klara oss själva.
- Vad sägs om att springa lite, sir? - Springa?
Undvika ljusen. Det är ganska viktigt.
- Vad är det här? - Jord från tunneln.
Vi räknar med att kaserntaket klarar två ton om vi sprider det jämnt.
Ursäkta att jag bad er att komma hit, men jag tyckte att ni borde vara här.
Era landsmän ertappades med att försöka stjäla förråd.
- Vad för förråd? - Flyktransoner. Ta er en titt.
De här männen är tjuvar.
Eftersom de är amerikaner, ville jag ha ert samtycke att straffa dem.
- Vad är er synpunkt? - Vi behöver saker från de här paketen.
- Mat. Och ännu viktigare, mepacrine. - Är det sant, Major?
Fullständigt. Men männen är tjuvar och de ska straffas.
De är sjuka. Ni har ytterligare 50 män i sjukstugan med samma sjukdom.
- Vad gör ni åt det? - Krig skapar förluster, överste.
Alla i lägret har utvecklat malaria.
Enda möjligheten att fly är om man har mepacrine som håller en på benen.
Glöm straffet, major. Bostick, ta männen härifrån. Möt mig senare.
- Mina grabbar är sjuka, sir. - Ut.
- Flytta paketen till sjukan. - Vad sa ni?
- Det är en order. - Fan ta er order!
Jag är överordnad officer här. Ni levererar paketen i kväll. Är det uppfattat?
Bäst att ni vet vad ni gör om ni inte vill se ett myteri.
Myteri bland de nionde fysiljärerna?
Wellington och Marlborough skulle vända sig i sina gravar.
321 närvarande, 83 på sjukhus, 404 mannar närvarande eller svarade för.
- Ni är lediga. - Om det går bra, kapten,
tar jag befälet som överordnad officer på det här lägret.
Det avgör ni själva. Jag informerar major Battaglia.
Jag gör det hellre själv. Kan ni leda mig till honom?
Låt mannarna få ledigt, men behåll dem här.
Lediga!
Lediga.
Majoren varnar er att han har förlorat tålamodet med fångarna.
Genom att ta befäl blir ni personligen ansvarig för deras handlingar.
Bra.
Tala om för honom att från och med nu, blir det ändring på saker.
Ni har gjort ett gott intryck på majoren.
- Men han varnar er för att lura honom. - Aldrig. Självklart inte.
Be majoren att följa mig. Jag ska visa hur annorlunda saker ska bli på lägret.
Vad i fridens namn sysslar han med?
Vad ser det ut som?
Ryan!
Ryan, ni kan inte göra det här. Ni kan inte göra det mot någon.
- Jag är glad att ni följer med oss. - Förråder ni oss får ni betala.
Ni kom i tid för att se på. Be männen vända sig om, så att de också kan se.
Sergeant Bostick, riv upp duschgolvet.
Uppställning... helt... om!
Hör på.
Under mitt befäl, ställs de som försöker att rymma inför krigsrätt.
Uppfattat?
Uppställning i givakt!
Ni kommer att tilldelas järnkorset för det här.
Befälhavaren har gett order att duscharna ska sättas på klockan tolv.
Rakknivar och avlusningspulver kommer att tillhandahållas.
Från ikväll kommer Röda korspaket delas ut varje vecka.
- Uppställningen får ledigt. - Inte så fort, kapten.
Hur blir det med kläderna i Röda korspaketen i lagerhuset?
Glöm det.
Självklart, Battaglia säljer Röda korsets kläder på den svarta marknaden.
Säg att jag litade på honom som en gentleman. Jag vill ha kläderna.
Tyvärr, majoren säger att han kan inte dela ut vin.
Vin? Vem fan sa något om vin? Jag pratar om kläder.
Det är för ert eget bästa, överste.
Ni sålde er billigt, va?
Avlusningsmedel och varmt vatten?
- Orde, låt männen gå. - Jag talar om när de kan gå, löjtnant.
Bostick, slit av dörren på badhuset och använd allt annat som ni kan behöva.
Uppfattat, sir.
Major Fincham, ge order till männen att klä av sig.
Klä av sig. Förstått? Nakna.
Uppställning... kläder av.
Ta av er trasorna. Allt!
Och, majoren, det gäller även officerare.
Skicka fram trasorna och släng dem på elden!
Kapten! Fångarna bränner sina kläder!
Ni har rätt... fångarna eldar upp sina kläder.
Jag måste stoppa det här.
Hämta major Battaglia. Jag väntar här.
Kapten Costanzo, jag sa ni skulle klä av er.
Jag tolkar uttrycket att vara klädd i ämbetsdräkt bokstavligt.
Jag böjer mig för er övertygelse.
- Här kommer II Duce! - Givakt!
Majoren anser att elden ska släckas omedelbart.
Säg att vi saknar brandsläckningsutrustning.
Rädda kläderna! Rädda kläderna!
- Han säger att ni inte är en gentleman. - Endast till titeln.
Hur blir det nu med kläderna?
Fångarna kommer att tilldelas kläder.
Men ni måste tyvärr följa med mig.
Snygg uppvisning, översten!
Major Fincham! Ni kan ge ledigt när ni är redo.
Vi klarade det, översten. Våra grabbar landsteg i Salerno. Italien har kapitulerat.
Det är fantastiskt. Fantastiskt.
Vår grabbar är klara att sticka men britterna här ger oss problem.
Hej, sir. Hur står det till?
Kan ni komma genast? Det har uppstått problem.
- Det finns inga vakter. - De sjappade under natten.
Major Fincham tog Battaglia till fånge. Han ställer honom inför krigsrätt.
Skriv i regementesprotokollet att kapten Stein uppträdde som försvar.
Löjtnant Orde som åklagare. Major Fincham satt ordförande.
Om domstolen tillåter.
- Överste Ryan, lägg er inte i det här. - Jag är överordnad officer på lägret.
Vi håller krigsrätt helt enligt reglerna.
Vad händer då ni finner honom skyldig, helt enligt reglerna?
- Han kommer att hängas. - Det är mord. Han är en civilperson nu.
Nej, sir. Vi är fortfarande i krig och fienden är fiende.
Jag tycker att vi hänger honom!
Major, släpp den här mannen. Oriani, ta honom härifrån.
Uppställning ledig.
Majoren ber mig säga att han aldrig menade att göra er illa.
Mussolini och fascisterna tvingade honom att vara så hård.
Nu är det slut med Italien.
Låt dödandet också ta slut.
Är det så här ni vill ha er hämnd?
Jag vill ha rättvisa.
Inte bara för överste Lockart och de andra döda, utan för oss som fortfarande lever.
Vi är 30 mil från fronten.
Inte bara militär rättvisa, utan militärt sunt förnuft säger att vi inte kan släppa honom.
- Ja! - Det finns ett bättre sätt, major.
- Ni vill alla se rättvisa? - Ja!
Gör mot honom vad han gjorde mot översten. Låt honom ruttna i burken.
- Nej! - Ja!
Dåre.
- Enfaldiga, känslosamma dåre. - Högre rangens privilegium, major.
Fan ta er rang. Kostar detta nån av mina män livet, lovar jag...
Skingra er! Kasta er på marken!
Han lokaliserade oss. Vi måste ge oss av.
- Utmärkt. Vart? - Vi är en dagsmarsch från kusten.
- Jag kan kontakta er flotta. - Flytta 400 män i dagsljus? Galenskap.
- Jag visar vägen. - Varför?
Tror ni att ni hatar tyskarna mer än jag?
- Värt ett försök. - Jag litar inte på spaggarna.
Men jag för befälet och jag säger att vi förflyttar oss - nu.
Halt!
Tysk konvoj! Ner!
Ruinerna kan gömma ett tusental man.
Låt dem vila här över natten, jag går i förväg och kontaktar fartygen.
Hur långt är det kvar till kusten?
Åtta, kanske nio kilometer. Jag borde vara tillbaka innan gryningen.
Det är en av de bästa platser jag har sett för en fälla.
Lycka till, Oriani. Vi väntar här. Nu går vi.
Erkänn det, jänkare.
Er lilla spaggepolare har övergett oss.
Vi är lämnade i knipa.
Överste!
Något rör sig!
Ut!
Tyskar! Sprid er!
Sprid er! Kom igen!
Okej. Nu.
Sluta.
Överste Ryan, major Fincham, kapten Stein och Costanzo,
löjtnant Orde - första vagnen.
Jag är läkare. Jag stannar hos de sårade.
De sårade stannar här så vi kan ge dem ordentlig vård. Gå ombord, mina herrar.
Det svinet Oriani ledde oss till järnvägen och angav oss.
Det var det svinet som förrådde oss!
Jag ska döda er!
De har gett våra sårade ordentlig vård nu. Stackars jävlar.
Bara för att ni lät Battaglia leva.
Nu får ni säkert ert järnkors, Von Ryan.
Vägarna är fulla av tyskar. Det innebär att vi fortfarande rör oss norrut.
Där ser ni, jänkare. Von Ryan har gett oss en enkelresa till Faderlandet.
- Ja. - Fan ta er, polarn.
Jag kan klå er när som helst.
Vi är i Rom.
Jag är major von Klement, jag tar nu befälet över fångtransporten.
Ni står under mitt befäl tills vi når den slutliga destinationen.
Ni kan nu vila och koppla av i 30 minuter, det finns mat och vatten åt alla.
Major von Klement?
Kapten Oriani är italiensk officer. Han är inte krigsfånge. Han hör inte till oss.
Jag har mina order.
Vakterna är tillbaka på taket.
De behövs ju inte här inne hos oss.
Inte en chans att vi kan gräva en tunnel ur den här finkan.
Doktorn, har ni en kniv i ert manikyrset?
Planerar ni att klippa er ut?
Nej.
Jag tänker krypa igenom.
Ursäkta, major?
Nej, vänta tills vi kommer till en spårkorsning.
Det överröstar ljudet.
Vi kan inte ta oss ut medan vi fortfarande rör oss.
- Då vi stannar, patrullerar vakterna. - Är det mörkt då så tar jag den risken.
- De andra då? Om en flyr, ska vi fly alla. - Ska vi? Kan ni tala om hur?
- Vi måste oskadliggöra vakterna. - Bra idé.
De har maskingevär och vi har våra tomma händer.
Om vi kan ta ett gevär från en vakt...
Oriani?
Vänd er om.
Sätt fart. Bara vänd er om.
Har ni lärt er det från cowboyfilmer?
Har ni en bättre idé?
Det tar för lång tid att strypa en människa, överste Ryan.
Den genomsnittlige nazisten blir otålig medan ni gör det.
Orde.
Knoparna krossar struphuvudet, knäet bryter
ryggen. Inom 15 sekunder är han död.
Ligistgarrottering - Indien.
För all del, då. Vad är er plan?
Om ni inte törs, gör jag det.
Vi stannar igen.
Nåt måste ha gått galet.
- De kanske har blivit ertappade. - Ta det lugnt, Fader.
- Det ligger en station där. - Vänta.
- Nån kanske ser oss. - Det är en risk vi får ta.
Vakterna är på den här sidan. Öppna dörrarna på andra sidan.
- Vad är detta för dårskap... - Lägg av.
- Få upp männen på taket, genast. - Uppfattat.
Om ni sabbar det här, dödar jag er själv.
Håll käft.
Bostick, följ mig med hälften av männen. Dunbar, resten sprider sig. Rör på er. Tyst.
Nu släpper vi dem.
- Kan vi köra den här? - Lokföraren lever men inte eldaren.
- Jag kan skyffla kol. - Oriani kan tala med lokföraren.
- Ta hit prästen och doktorn. - Ja, sir. Flytta in kropparna i godsvagnen!
In med döingarna i godsvagnen.
Flytta kropparna genast!
Sätt fart på tåget, så klarar ni er oskadd. Förstått?
Rör på er! Sätt fart!
Tio minuter till... Med lite tur!
De måste stanna för vatten. När de får upp farten är vi långt borta.
Fanskapet ligger bakom oss.
Får ni liv i honom? Vi behöver honom.
Kom här.
Hemmets alla bekvämligheter.
Snälla. Jag är från Italien. Jag har inte gjort något.
- Vad i fridens namn gör ni här, mitt barn? - Fader, ni är otrolig.
Borde hon inte klä sig medan vi diskuterar det?
Han har rätt. Sätt fart. Ingen kommer att skada er.
Några frågor, major.
- Får jag resa mig upp? - Givetvis.
Jag besvarar inga frågor, Herr Oberst.
Alla era vakter är döda. Vi kör tåget nu.
Jag vill ha tidtabellen för var och när vi får maten som ni lovade oss. Uppfattat?
- Florens klockan sex. - Och vad händer i Florens?
Tåget stannar vid stationen och fångarna får gå av.
Överste Ryan. Översten, titta.
Ser ut som vi är på väg till Innsbruck.
Vad betyder cirklarna?
Jag ska få instruktioner av speditören i de städerna. Jag, personligen. Ingen annan.
Får ni instruktionerna över radion?
- Nej. Det är en helt vanlig radio. - Okej. Gå dit.
Löjtnant, om han blir till besvär, skjut honom.
De håller jämn fart med oss.
Ett tysk trupptransport kör samma tidtabell.
Mina herrar, ni har varit mycket driftiga. Men vad har ni vunnit?
I Florens väntar fler trupper. Ni har varit modiga.
Är ni nu förnuftiga, garanterar jag att ni behandlas väl i Florens.
Vi fick ett smakprov på nazistbehandling när vi gick på tåget.
- Ni har inget val. - Och inget att förlora på att försöka.
Von Klements legitimationshandlingar och järnvägsprioritet fram till Florens.
- Er tyska är bra, Fader. - Jag studerade i Tyskland.
Jag läste i Breslau efter Oxford.
Känner speditören i Florens igen majoren?
- Han är väl italienare? - Givetvis. Under tysk bevakning.
- Och jag tror att ni ljuger. - Jag tror att med landet i sån här röra,
är risken att speditören ber om legitimation liten.
Fråga vem? Jag menar, ni sa precis...
- Ja. Det är en risk vi får ta. - Ni är mycket dåraktiga.
- Helt rätt. - Åh, nej. Men jag...
Men titta på fotot. Jag är inte det minsta lik karln.
Nej, jag gör det inte.
Jag gör det inte. Definitivt inte.
Mycket bättre. Nu får vi se er gå.
- Det funkar aldrig. - Jodå. Får vi se er gå.
Sätt lite stil på det. Handen på höften. Nassarna har stil.
Slå era handskar mot benet.
Ni lurade honom nästan, pastorn. Ar ni klara?
Jag gick över taken för att kolla.
14 av våra grabbar är utplacerade som vakter.
Resten av uniformerna var för blodiga.
- Lyckades ni bli av med kropparna? - Då vi åkte över den sista bron.
Gör som jag säger eller så skjuter jag!
Löjtnanten vill att männen på taken kommer ner och äter först.
Om de går ner är vi döda. De talar inte tyska.
Då är vi slut.
Dra på trissor! Är inte det vår präst?
Först anmäler man sig till befälhavaren.
Löjtnant Gertel, sir... Fältmäss 306. Vakterna ska få mat
De första 16 fångarna tar ransonerna till vakterna.
De får inte lämna sina poster.
Vi får se till våra turturduvor.
Jag är major von Klement.
Kan jag få mina order.
Kan jag få se er legitimation, major?
Knäpp uniformskragen!
Kallar ni er tysk officer?
Namn, rang, identitetsnummer!
Klarar ni inte den här lilla posten...
...ska jag se till att ni blir förflyttad till ryska fronten!
Mina order! Jag har bråttom!
Nazister... herregud!
- Här kommer de. - Min Gud, de klarade det.
Bra gjort, Fader. Ni klarade det. Min Gud, ni klarade det.
Tro det eller ej, stackarn svimmade.
De verkar flytta ett par divisioner söderut.
Enligt kartan är vi borta från huvudvägarna till kvällen.
Männen kan lämna tåget på tio minuter.
Hur hinner vi det när trupptransporten är fem minuter bakom oss?
- Den kanske svänger av vid Bologna. - Eller följer oss till Berlin.
Flytt? Vi har inte flytt. Det ända vi gör är det här svinets jobb åt honom.
Helt rätt. I Verona, markerat med ett kryss på kartan, visar jag min tacksamhet.
I Verona ska både tågpersonal och vaktavdelning avlösas.
Om vi åker till Verona.
Titta här.
Anta att när vi kommer till Bologna,
kan vi åka förbi och ta till vänster till Milano.
Och ni åker? Kanske på amerikanska järnvägar, ja?
Men det här tåget befinner sig under order från högsta tyska befäl.
Det är omöjligt. För att omdirigera en militärtransport
krävs en skriven order med underskrift av en medlem generalstabskåren, översten.
Major, er armé är inte den enda som arbetar med tredubbla kopior.
Obergruppenführer Wilhelm von Kleist.
- Betyder det generalstab? - Synnerligen.
Då så. Vi har ett block fullt av tomma formulär och vi har en skrivmaskin.
- Det må jag säga! Alla tiders! - Det kan inte bli värre än vad det är nu.
Helt rätt.
Säg att vi skriver en order åt Klement.
Vid ankomst till Bologna, får han order att åka till Milano,
där han får konfidentiella instruktioner från Gruppenführer...
- Säg ett bra ariskt namn. - Ottfried. Johann Heinrich.
Gruppenführer Heinrich ansvarar för ett transporttåg med slutna godsvagnar
som ska levereras till någon höjdare.
- Tjockisen Göring. - Der dicke Hermann. Strålande!
- Krigsbyte till Reichsmarschall. - Majoren?
Det kan gå. Det har fräckhet nog att lyckas - det måste jag säga.
Vi kan få det underskrivet av vår gode vän i generalstaben, Wilhelm von Kleist.
Det blir svårt, sir.
Svårt?
Till vår tjockis Hermann?
Till fältmarskalk Göring, naturligtvis!
Bråka inte, ändra tidtabellen!
Det är en amerikansk pilotklocka. Var fick ni tag i den?
Stal den? Köpte den? Hittade den?
Jag gav den till honom för att han sköt ner det amerikanska planet.
Generallöjtnant von Kleist kommer att bli mycket nöjd.
Ert namn, kapten, till min rapport.
Ge det här till lokföraren.
Gestapo.
- Hur långt tid har gått? - Tio minuter, min puls har ökat med tolv.
- Hur gick det? - Lätt som en plätt.
Låt den vara. Håll er nere.
Gestapo. Dra upp gardinerna.
Jag är upptagen. Vad vill ni?
Karln borde anmälas till sina överordnade.
Då var det slut på det eländet.
- Vi har hittat det. - Hittat vad?
En plats där vi kan lämna tåget. En övergiven bibana halvvägs till Milano.
Kom igen. Får vi se.
Ser ut att vara omkring...
15 mil.
- Vi är där vid nio ikväll. - Plus en halvtimme, vi stannar för vatten.
- Ännu bättre. Då är det mörkt. - 90% av era män är döda till morgonen.
Vi behöver honom inte längre. Eller henne.
Svikta inte. Om ni inte känner för det, är nöjet på min sida.
- Jag avgör det. - Som med Battaglia?
- Det var skillnad. - Det ska bli det nu.
- Ni tar era order, major. - Tyvärr inte.
- För Guds skull. Det är människor. - Människor skjuter inte sårade.
Men de begår kallblodigt mord? Är det så illa ställt med er?
Får jag gå till min kupé nu?
Ja, naturligtvis.
Ni har inte ätit sen vi tog över tåget.
- Jag är inte hungrig. - Klart att ni är. Här, ta det. Slappna av.
Ni kan inte dölja det. Jag vet ni kommer göra som den brittiska majoren vill.
Ni menar att döda er båda?
Det är det enda rätta. I ert ställe, skulle jag göra det.
Nej, det skulle ni inte. Ni är inte så hårdkokt.
- Vad vill ni då? - Inget
Inte hjälpa mig?
Om jag kan, ja.
Det säger alla män.
Hur gammal är ni?
Den första var mannen som hjälpte min mor.
Jag var inte ens konfirmerad.
Sånt händer inte i Amerika?
- Varför är ni med den här tysken? - För mat, för kläder. För att överleva.
- Är det allt? - Det pågår ett krig.
Ja.
Hur sa ni det?
Slappna av?
Tycker ni att mina ben är för spinkiga?
Varför stänger ni inte dörren?
Det ska jag.
På vägen ut.
Tyska svin!
- Vi behöver vatten. Och vi är hungriga. - Håll tyst därinne.
Om de visste vad som händer skulle de det.
De har bara att härda ut.
Vad fan väntar vi på nu?
Kom igen!
De är borta. De är inte här.
Han är död.
Tillbaka! Upp på taket!
- Vi kan inte riskera att de anger oss. - Täck den sidan. Gå upp mot loket.
Vi måste köra! Om signalen blir röd, sitter vi fast här!
Jag sa åt dig att vänta!
Tillbaka!
Kom igen. Nu kör vi.
Få fart på tåget nu!
Spring inte iväg!
Jag är italiensk! Rädda mig!
Släpp mig annars skjuter jag skallen av dig!
Ett meddelande från Bologna.
En konvoj med fångar är på väg till Österrike via Verona.
Befälhavaren på Bologna station.
Konvojen med fångar? Ja... till Milano.
Kapten, det var en order från generallöjtnant General von Kleist.
En sändning till fältmarskalk Göring? Det är löjligt!
Kör till, jag kollar det.
Omöjligt!
Bologna bekräftar er order att omdirigera tåget till Milano.
En order från mig?
Angående en sändning till fältmarskalk Göring.
Jag har aldrig gett den ordern. Vilket tåg, sa ni?
En konvoj med fångar.
Speditionskontoret i Milano, tack.
Spåren glänser mycket för att vara oanvända.
Något kör på den här bibanan.
Spåren har används nyligen. Vi vet inte vad som finns längre fram.
Det är övergivet här. Vi sätter igång.
- Sista anhalten, översten? - Sista anhalten, soldat. Ut allihop.
Lasta av alla vagnar!
- Det är inte tyska plan. - Amerikanska?
Nej. Brittiska. Lancaster, tror jag.
Tyvärr måste jag släppa av er här, men det kan inte hjälpas.
Gå mot bergen eller havet.
Vi sluter upp igen och gör ett nytt försök med tysken. I väg med er. Lycka till.
Tillbaka på tåget, allihopa! Tillbaka på tåget!
Kom igen, rör er! Tillbaka! Hoppa in!
Oriani!
Få iväg tåget härifrån! Kör! Kom igen!
Ynkrygg! Ska ni lämna de här männen att dö?
Engelsmän... amerikaner... fiender!
Är tyskarna era vänner?
Låt ynkryggen gå-
Stoppa tåget!
Bostick!
- Skadade till salongsvagnen! - Koppla bort de brinnande vagnarna!
- Var är Oriani? Vi är redo att rulla. - Rulla? Rulla vart?
Tre döda, resten behöver mer hjälp än jag kan
ge dem. Det här är kanske slutet på banan.
Den här mannen tror att han kan få oss igenom.
- Vad pratar ni om? - Schweiz. Hela tåget. Allihopa.
- Schweiz? - Ni är galna. Spritt språngande galna.
Här. Norr om Milano, där spåren delar sig.
Sedan kriget går all trafik åt höger till Tyskland.
Det vänstra spåret, över Majola-passet, går till Schweiz.
Inom några timmar kan vi ta oss över gränsen och bli fria.
- Det är möjligt. - Ja, kanske, men Milano - det är nyckeln.
- Tror ni att vi kan lura dem igen? - Lokföraren säger att det finns ett sätt.
I utkanten av Milano finns ett kontrolltorn vid början av bangården.
Tornet kontrollerar hela Milano-området.
Om vi tar det och slår sönder signalerna, vet huvudstationen, här,
inte var vi är innan de har reparerat det, men då är det försent.
Kan vi köra igenom Milano utan att stanna?
Ja. Lokföraren säger att det är möjligt.
Sätt fart då.
Skynda på!
Kom igen!
Då sticker vi!
Kan tåget köra förbi Milano?
Nej, tåget måste passera den här bangården.
Snart går vi in på bangården.
Om strömmen är tillbaka, syns vi på kontrolltavlan.
Men då håller vi högsta fart. Försent att stoppa oss.
Skaffa fram ett tåg till mina trupper!
Överste Gortz här. Jag vill tala med befälhavaren för Luftwaffe. Luftwaffe!
- Går inte fanskapet snabbare? - Inte förrän vi når toppen på bergspasset.
Därifrån går det nedför hela vägen till Schweiz.
Ska vi inte köra lite långsammare? Ifall spåret är blockerat...
Kör med full fart. Få fart på den.
Ryan.
- Oavsett om vi klarar det eller inte... - Vi klarar det, major.
Jag är ledsen att det var ni som tvingades skjuta flickan.
- Polarn, titta. Alperna. - Vi klarade det.
Nu när det värsta över, tänkte jag att ni ville ha era grejor.
Pepino!
Messerschmitt!
Han försöker spränga motorn.
Här kommer hans polare.
Där är en till!
Oriani!
Okej, sätt fart.
Vad fan säger han?
Gångbron går runt berget. En genväg till andra sidan.
- Fincham, sätt alla att gå över gångbron. - Följ mig. Allihop efter mig!
Sätt fart!
Kom igen, grabbar!
Okej. Tillbaka! Tillbaka till bron!
Tillbaka!
Ser ut som de ger sig av. Jag får titta i kikaren.
Inte konstigt att de sticker. Kom igen.
Den tyska trupptransporten därbak då?
- Vi har vapen. Vi kan stoppa dem. - Sen då?
- Vi kan byta ut det skadade spåret. - Byta ut med vad?
Det är enkelt. Ta spåret bakom tåget och lägg det här.
Då tar vi trupptransporten! Alla med Schmeissers, följ mig.
Bra! De har stoppat tåget!
Den är alldeles för lång. Tag den där. Snabba på.
Flytta undan det här! Snabbt!
Dra!
Sätt fart!
Kom igen, snabbt! Då har vi den!
Sätt fart!
Kom igen!
Det funkade inte! Tillbaka!
Tillbaka!
Eld!
Kom igen! Ta upp den! Snabba på!
Vi drar oss tillbaka!
Se upp! Här. Stopp!
Håll er nere! Skjut inte!
Eld!
Eld upphör! Gå tillbaka!
- De försöker kringgå oss nu? - Om de inte redan har gjort det.
Ge mig granaterna. Jag tar med några män.
Nej. Ni behövs här.
Bostick, följ med mig.
Spring!
Granat!
Tillbaka!
Där är de!
Kom igen, Ryan!
Kom igen, major! Ta min hand!
Skynda på!
Kom igen! Snabbare!
Jag sa en gång till dig, Ryan, att om en lyckas fly är det en seger.
Ett tack till ledning och anställda
vid den statliga italienska järnvägen
Vars kunskap och samarbete gjorde filmen möjlig.
Subrip by TomTen
Översatt av Visiontext: Helene Jönsson
Swedish